Науковий вісник Чернівецького університету : Географія
ГАЛУЗЬ ТА ПРОБЛЕМАТИКА Науковий вісник Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, серія «Географія» видається з 1996 року. Журнал входить до переліку наукових фахових видань України – категорія «Б» наказ МОН від 11 червня 2026 року №928. Кластер: Розвиток людського капіталу, соціальні науки та журналістика Спеціальність: C6 - Географія та регіональні студії ДОДАТКОВА ІНФОРМАЦІЯ 1. ISSN – 2311-9276 2. ISSN (Online) – 3041-1890 3. УДК 061(08):91 4. Періодичність – 2 рази на рік 5. Засновник – Чернівецький національний університет імені Юрія Федьковича
Вплив руйнування залізничної інфраструктури на територіальну цілісність і мобільність населення України
Анотація: У статті досліджено вплив руйнування залізничної інфраструктури на територіальну цілісність і мобільність населення України в умовах воєнних викликів, починаючи з 2022 року. Розкрито роль залізничної інфраструктури як ключового елементу формування просторової зв’язаності та міжрегіональних транспортних зв’язків. Проаналізовано значення залізничної інфраструктури у підтриманні мобільності населення, зокрема в умовах евакуації, гуманітарних перевезень, переміщення військових ресурсів і функціонування системи медичного забезпечення. Охарактеризовано масштаби та географію руйнувань залізничної мережі, визначено їх вплив на зміну транспортної доступності регіонів і трансформацію просторової структури транспортних потоків. Встановлено, що пошкодження окремих елементів інфраструктури призводить до порушення міжрегіональних зв’язків, зниження рівня просторової інтегрованості території та ускладнення мобільності населення. Обґрунтовано необхідність відновлення та модернізації залізничної інфраструктури як важливої передумови забезпечення територіальної цілісності держави. Визначено перспективи підвищення стійкості транспортної системи та оптимізації функціонування залізничної мережі, що перебуває в управлінні АТ “Українська залізниця”, у контексті післявоєнного відновлення України
територіальна цілісність, мобільність, залізнична інфраструктура, рокада, руйнування, воєнний стан.
Урбанізаційні процеси в західному регіоні України: ретроспективно-хорологічний аналіз
Анотація: Розглянуто ретроспективні особливості урбанізаційних процесів у західному регіоні України. Виділені часові проміжки і встановлені поселення надання магдебурзького права і статусу міста (у ХІІ-ХІV ст. – 15 міст, ХV-ХVІ – 48, ХVІІ-ХVІІІ – 19 і ХІХ-ХХ ст. – 36 міст). Охарактеризовано темпи приросту кількості міського населення і рівня урбанізованості областей західноукраїнського регіону в другій половині ХХ ст. і проведено порівняльний аналіз із середніми показниками по Україні. Проаналізовано динаміку чисельності населення найбільших, великих і середніх міст впродовж 125 років (1897-2022). Визначені темпи приросту людності міст за категоріями (впродовж 1959-2022 рр.)
урбанізація, урбанізаційні процеси, агломерація, великі міста, середні міста, системи поселень, динаміка, ретроспективний аналіз, західний регіон, Україна.
Рекреаційний вплив на природні комплекси національного природного парку «Вижницький»
Анотація: Досліджено особливості рекреаційного навантаження як одного з ключових чинників антропогенного впливу на лісорекреаційні комплекси національного природного парку «Вижницький». Проведено апробацію адаптованої методики оцінки рекреаційного навантаження, що базується на врахуванні просторових, часових та кількісних характеристик рекреаційного використання території. Для оцінки інтенсивності антропогенного впливу використано два сценарії - піковий та пересічно-сезонний, що дозволило визначити як граничні, так і середні рівні рекреаційного тиску. Встановлено, що найбільші показники рекреаційного навантаження характерні для локальних рекреаційних площадок і таборів, де спостерігається висока концентрація рекреантів на обмеженій площі. Для найбільш відвідуваних урочищ у цілому показники навантаження є значно нижчими завдяки просторовому розосередженню рекреаційних потоків. Доведено, що визначальним чинником антропогенного впливу є не загальна кількість відвідувачів, а ступінь їх просторової концентрації та тривалість перебування на території. Отримані результати можуть бути використані для оптимізації рекреаційного природокористування та вдосконалення системи моніторингу в межах територій природно-заповідного фонду.
організація лісорекреаційної діяльності, природні комплекси, рекреаційне навантаження, антропогенний вплив, природоохоронні території, природно-заповідний фонд, рекреаційна дигресія, рекреаційне природокористування.
Геоморфологічні ризики урбосистем індустріально‑урбанізованого регіону Придніпров’я у контексті сталого розвитку
Анотація: У статті досліджено урбогеоморфологічні трансформації рельєфу урбосистем індустріального регіону та їх вплив на формування небезпечних геоморфологічних процесів і ризиків. Встановлено, що в умовах інтенсивної урбанізації рельєф функціонує як природно-техногенна система, у якій антропогенний фактор відіграє визначальну роль. Проаналізовано основні типи трансформацій рельєфу, зокрема техногенне переформування, планувальні зміни, гідрогеологічні порушення та індуковану активізацію екзогенних процесів. Виявлено, що трансформації рельєфу супроводжуються зміною морфометричних параметрів, порушенням гідрогеологічного режиму та формуванням нестійких морфодинамічних систем. На основі просторового аналізу встановлено мозаїчну структуру трансформованого рельєфу, у межах якої виділяються зони підвищеної геоморфологічної небезпеки. На прикладі міст індустріального регіону (Кривий Ріг, Дніпро, Кам’янське) показано, що інтенсивність і характер трансформацій безпосередньо визначають розвиток небезпечних процесів, зокрема зсувів, підтоплення, суфозії та просідань. Обґрунтовано, що трансформація рельєфу є ключовим чинником формування геоморфологічних ризиків у межах урбосистем. Практичне значення роботи полягає у можливості використання отриманих результатів для оцінки ризиків, просторового планування та впровадження заходів сталого розвитку урбанізованих територій.
урбогеоморфологія, трансформація рельєфу, геоморфологічні ризики, урбосистеми, сталий розвиток.
Просторово-організаційні засади функціонування міських просторів західної України в контексті сталого розвитку
Анотація: У статті досліджено просторово-організаційні засади функціонування міських просторів Західної України в контексті сталого розвитку. Обґрунтовано, що міська система регіону має поліцентричний, але нерівномірно інтегрований характер, що проявляється у домінуванні Львова як метрополійного центру, наявності групи регіональних центрів та значній ролі малих міст у забезпеченні базових соціальних функцій. Запропоновано індикаторний підхід до оцінювання просторової сталості, який охоплює демографічну, економічну, соціальну, інфраструктурну та екологічну складові. Визначено, що найвищий рівень просторової сталості характерний для Львівської області, тоді як Тернопільська, Чернівецька та частково Закарпатська області демонструють нижчий рівень збалансованості через обмежену економічну базу, транспортні бар’єри та фрагментованість міської мережі. Виокремлено основні просторово-організаційні моделі міських просторів Західної України: метрополійну, регіонально-центричну, дисперсну та гірсько-периферійну. Доведено, що реалізація принципів сталого розвитку потребує диференційованої регіональної політики, спрямованої на підвищення транспортної доступності, посилення функцій малих міст, розвиток соціальної інфраструктури та формування збалансованої поліцентричної системи розселення
міський простір, Західна Україна, сталий розвиток, просторове планування, просторовий розвиток.
Соціально-демографічна типологія держав з авторитарними режимами
Анотація: У статті проведено комплексний аналіз соціально-демографічних характеристик 60 держав із авторитарними режимами. Основна мета дослідження полягає у виявленні просторових аспектів поширення авторитарних режимів і їх типології за соціально-демографічними ознаками для глибшого розуміння особливостей соціально-економічного і політичного розвитку. Для типології застосовано 12 показників та чотири інтегральні індекси. Виділено дві групи країн, що включають чотири типи держав та одинадцять підтипів за рівнем розвитку, демографічними характеристиками, міграційними процесами та соціальними параметрами. Перша група авторитарних режимів включає переважно найбідніші країни Африки й Азії, із високою народжуваністю, низькою тривалістю життя, значним міграційним відтоком та серйозними соціальними проблемами, які полягають у дуже слабкому розвиткові соціальної інфраструктури та обмеженому доступі значних верств населення до базових соціальних послуг. Друга група – країни Азії, Перської затоки, частково Європи й Америки з вищим рівнем доходів, але з різним рівнем громадянських свобод і соціального розвитку. Демографічна ситуація погіршується, окремі держави сильно залежні від трудової імміграції, в інших – значний відтік через соціально-економічні проблеми. Більшість із цієї групи були соціалістичними або сильно орієнтовані на соціалістичну систему як союзники чи сателіти. Аналіз регіональної специфіки показав, що в Африці авторитарні режими переважно характеризуються критично низькими показниками життя та високою нестабільністю, у Перській затоці – високим рівнем доходів, але обмеженими політичними свободами, а в державах постсоціалістичного і комуністичного типу – значним державним контролем усіх сфер життя, значною соціальною диференціацією при різному рівні економічного розвитку. З’ясовано, що в групі держав з авторитарними режимами існує слабка, але пряма кореляція між рівнем демократії та такими показниками, як індекс людського розвитку, валовий національний дохід на душу населення, сальдо міграції, рівень гендерної рівності та швидкість інтернету. Виявлено обернену слабку залежність між рівнем демократії та рівнем багатовимірної бідності, дитячою смертністю та гендерною нерівністю. Аналіз головних демографічних коефіцієнтів в авторитарних державах та інших державах показав, що демографічна ситуація в авторитарних державах має в основному ті самі параметри, що й у решти країнах тих субрегіонів, де вони розташовані. Диференціація за соціальними параметрами проявляється не за регіональним принципом, а більшою мірою залежить від політико-правової ситуації та культурно-цивілізаційних ознак кожної держави. Аргументовано, що демократія є важливим фактором сталого людського розвитку та просування гендерної рівності. Вищий рівень демократії супроводжується вищим рівнем добробуту, технологічної розвиненості та гендерної рівності, меншим проявом соціальних негараздів У статті аргументовано необхідність аналізу глобальних демографічних трендів для з’ясування їхнього впливу на загальнодержавні і регіональні тенденції соціально-економічного розвитку, розробки внутрішньої політики у різних сферах та формування зовнішньополітичної стратегії держави.
держава, авторитарний режим, індекс демократії, політичний режим, соціальні проблеми, демографічна ситуація.
Доброводське родовище як модельний об'єкт для дослідження трансформації гірничо-промислових територій та стратегій ревіталізації Подільських Товтр
Анотація: Дослідження присвячено комплексному аналізу трансформації природних ландшафтів Подільських Товтр під впливом гірничо-видобувної діяльності. Акцентовано увагу на гострому протиріччі між економічною доцільністю експлуатації надр та необхідністю збереження цілісності природних екосистем. Встановлено, що станом на 2021 рік у межах рифового пасма функціонувало 10 кар’єрів. З огляду на екологічну ситуацію в регіоні, особливої уваги заслуговують закинуті гірничопромислові об’єкти. Значні площі Товтрового пасма залишаються трансформованими та потребують рекультивації. У роботі проаналізовано приклади природної ренатуралізації, зокрема процеси заростання рослинністю кар’єрів в околицях сіл Жеребки та Саджівка. Особливу увагу в статті приділено Доброводському родовищу детритових вапняків. Детально описано промислове значення об’єкта, камінь з якого у середині XX ст. широко використовувався для будівництва та оздоблення знакових споруд у м. Тернопіль. Хоча наразі родовище перебуває в резерві через поширення сучасних будівельних матеріалів, воно зберігає виняткову наукову цінність як «геологічне вікно» у минуле Сарматського моря. Встановлено роль відпрацьованої ділянки родовища як рефугіуму для вузьколокального подільського ендеміка – волошки тернопільської (Centaurea ternopoliensis). Запропоновано класифікацію станів порушених територій, що включає активно-промислові, занедбані, потенційно-рекреаційні та ренатуралізовані ділянки. Встановлено, що індикатором успішного відновлення екосистем є формування дерново-карбонатних ґрунтів (рендзин), які стають основою для відтворення автохтонної кальцефітної флори. Обґрунтовано необхідність зміни парадигми сприйняття відпрацьованих кар’єрів: від «понівеченого ландшафту» до центрів геотуризму та наукових полігонів.
Подільські Товтри, Доброводське родовище, кар’єр, гірничо-промислові території, ревіталізація, волошка тернопільська, сталий розвиток, геотуризм.
Оцінювання глобальної дилатації Землі за GNSS-даними (на прикладі 2008-2014 рр.)
Анотація: у статті представлено результати науково-методичного дослідження проблеми оцінювання деформації Землі в частині статичного моделювання дилатації глобального (планетарного) масштабу. Мета досліджень: апробація методу оцінювання тривимірних деформацій, розробленого на основі теорії перетворень образів ріманового простору в формі складних диффеоморфних многовидів, використовуючи ряди координат станцій глобальної GNSS-мережі IGS. Результати досліджень. Апробацію методу виконано на емпіричній вибірці даних, яка сформована координатами 433 постійно діючих станцій класу точності А глобальної GNSS-мережі IGS протягом 2008–2014 рр. Граничні дати дослідного періоду прив’язано до верифікацій відповідних розв’язків ITRF референцної системи ITRS. Вибірку координат сформовано на основі бази даних JPL Comb архіву SOPAC, яка з точки зору цільового призначення рекомендується до використання для потреб геодинаміки. Функціональну модель деформації представлено системою трьох емпіричних формул, які сформовано за результатами апроксимації рядів кульових функцій трьох змінних зі степенями почергово від першої до дев’ятої. Апроксимацію реалізовано на емпіричній вибірці даних методом найменших квадратів. Порівняння результатів оцінювання точності апроксимації показало великі, подекуди більші ніж вдвічі, значення похибок, які відповідають лінійній функції трьох змінних, порівняно з похибками апроксимації функцій зі степенями вищих порядків. Це стало підставою констатувати факт нелінійних тенденцій деформації Землі протягом дослідного періоду. Емпіричні формули, побудовані за результатами апроксимації рядів усіх степенів, почергово використано для формування метричного тензора деформації з послідуючим обчисленням його власних інваріантів і характеристики дилатації – відносного об’ємного розширення Землі. Подано аналіз одержаних результатів та порівняння з аналогами, визначеними іншими авторами. Серед іншого, зокрема, результати обчислення відносного об’ємного розширення за рядами усіх степенів узгоджуються з тенденцією відносного зменшення об’єму Землі, а результат його обчислення при першій степені рядів, що відповідає лінійній функції, у межах його точності співпадає з величиною масштабного фактора, що є його аналогом у лінеаризованій формі трансформації ITRF2014-ITRF2008. На основі функціональних моделей нелінійного типу виведено оптимальний кінцевий результат статичного моделювання дилатації Землі. Наукова новизна: посвідчено факт нелінійних тенденцій деформації Землі планетарного масштабу протягом 2008–2014 рр.; дилатацію Землі посвідчено показником відносного об’ємного розширення -32х10-9.
кульові функції, метричний тензор, деформація, дилатація, GNSS
Ландшафтна репрезентативність локальної мережі природно-заповідного фонду Поромівської громади Володимирського району
Анотація: Проаналізовано сучасний стан та ландшафтну репрезентативність природно-заповідного фонду (ПЗФ) Поромівської територіальної громади Володимирського району Волинської області. Досліджено фізико-географічну структуру громади, а також виявлено ключові типи ландшафтів: від заплавних комплексів р. Західний Буг до лесових межирічних підвищень. Встановлено, що попри унікальне екотонне положення та наявність цінних оселищ, мережа ПЗФ у межах громади характеризується значними «ландшафтними прогалинами». Обґрунтовано необхідність включення природних ландшафтів громади до Смарагдової мережі (Emerald Network) для забезпечення транскордонної зв’язності екосистем та реалізації принципів «неутилітарного» природокористування
ландшафтна репрезентативність, ландшафт, Поромівська територіальна громада, природно-заповідний фонд, Смарагдова мережа, Волинська височина.
Особливості використання ГІС і електронних посібників при вивченні тем топографо-картографічного блоку
Анотація: важливість картографічних компетентностей для сучасного здобувача освіти обумовлюється не тільки необхідністю отримувати знання та навики передбачені Державним стандартом базової середньої освіти, але й викликами сучасності. Картографічні компетентності потрібні вже не просто як інструмент просторового розуміння процесів та явищ, вони стають запорукою оборони та захисту нашої держави, а часто ї виживання населення. Навики роботи з топографічною картою є незамінними та нагальними в діяльності збройних сил, фахівців надзвичайних ситуацій, природоохоронній діяльності, та ін. Що варто обґрунтовувати як пункт практичної значимості навиків при вивченні матеріалу. Ці знання стають базою для подальшого вивчення та створення картографічних матеріалів, що при актуалізації цифрових технологій, безумовно варто здійснювати із використанням ГІС та матеріалів ДЗЗ. Власне це є ті цілі які дозволять не лише забезпечити досягнення мети природничої освітньої галузі, але й підніме авторитет географічної освіти у сучасному суспільстві. Використання сучасних картографічних продуктів дозволяє не лиш доступніше та цікавіше подати матеріал, вони також дають можливість зробити географічні знання ближчими та зрозумілішими. Нами, на конкретних прикладах, розкрито особливості використання ГІС та інтерактивних посібників при вивченні тем топографо—картографічного блоку. Із врахуванням вікових особливостей учнів, їх технічних можливостей та умов навчання. Серед запропонованих додатків та ГІС-продуктів є як відкритого коду, так і ті що потребують купівлі ліцензії, із урахуванням різних можливостей як вчителів так і учнів.
ГІС, топографічна карта, картографування, база даних, освітній процес, ЗЗСО, ДЗЗ, цифрові компетентності.
Кліматичні аспекти формування потенціалу розвитку вітрової енергетики в Чернівецькій області
Анотація: Проведено аналіз вітрового потенціалу Чернівецької області з метою визначення можливостей розвитку вітроенергетики в цьому регіоні. Основна увага приділяється дослідженню впливу географічного положення на характеристики вітрового режиму. Для цього використані дані про середню швидкість вітру за різними періодами та за його напрямами. Результати аналізу дозволили ідентифікувати найсприятливіші умови для впровадження вітроенергетичних проектів у регіоні. На основі цього аналізу розроблені рекомендації щодо вибору оптимальних вітрогенераторів та стратегій для максимізації використання вітроенергії в Чернівецькій області. Значна увага в роботі приділяється вивченню кліматичних аспектів функціонування різних типів вітрових генераторів. Акцентується увага на мінімальних показниках швидкості вітру необхідної для початку генерації електроенергії. Проведено економічної ефективності функціонування різних типів вітрових генераторів із врахуванням особливостей кліматичних умов території Чернівецької області
Вітрова енергетика, вітровий потенціал, кліматичні чинники, швидкість вітру.
Формалізація управління водними об’єктами України в контексті управління об’єктами інженерної водної інфраструктури
Анотація: Досліджено трансформаційні процеси в системі управління об’єктами інженерної інфраструктури водного господарства України через призму збереження цілісності річкових ландшафтів. Проаналізовано нормативно-правові колізії, що виникають у процесі реформування галузі водного господарства під час передачі цілісних майнових комплексів від Державного агентства водних ресурсів до сфери управління Державного агентства меліорації та рибного господарства і як наслідок можливість приватизації ділянок річок під виглядом інженерної інфраструктури. Особливу увагу приділено географічному та правовому парадоксу віднесення малих річок до елементів меліоративних систем (каналів), що створює загрозу деградації прибережних захисних смуг та порушення інтегрованого басейнового управління. Обґрунтовано необхідність удосконалення нормативного інструментарію для забезпечення сталого розвитку молодих річкових ландшафтів з метою усунення конфлікту компетенцій між державними органами та недопущення порушення басейнового принципу управління молодим річковим ландшафтом.
Річковий ландшафт, інтегроване управління водними ресурсами, гідротехнічна меліорація, нормативний інструментарій, басейновий принцип.
Сучасний стан водних ресурсів Національного природного парку «Вижницький»
Анотація: Здійснено комплексну оцінку сучасного стану водних ресурсів Національного природного парку «Вижницький», розташованого в межах Буковинських Карпат, з урахуванням гідрологічного, морфологічного та гідроекологічного аспектів. Проведено аналіз гідрологічного режиму малих гірських річок, визначено основні тенденції його змін під впливом кліматичних факторів та оцінено морфологічний стан русло-заплавних комплексів. Дослідження базувалося на польових обстеженнях, даних метеоспостережень та мережі відомчих гідрологічних постів і супутникових даних CHIRPS і GLDAS, оброблених з використанням платформи Google Earth Engine. Виявлено суттєву сезонну та міжрічну мінливість опадів і вологості ґрунту, що безпосередньо впливає на формування водного режиму території Парку. Гідроекологічна оцінка показала, що більшість водотоків зберігає природний або мало змінений характер, тоді як локальні прояви антропогенного впливу обмежені окремими ділянками, переважно в пригирлових частинах річкових долин. Стан водних об’єктів оцінюється як близький до природного, що свідчить про високий рівень екологічної цінності території Парку. Результати дослідження мають практичне значення для удосконалення гідрологічного моніторингу, планування природоохоронних заходів та розроблення адаптивних стратегій управління водними ресурсами, з урахуванням кліматичних змін і потенційного антропогенного навантаження. Дослідження підкреслює важливість комплексного підходу до оцінки стану водних ресурсів у гірських регіонах та формування науково обґрунтованих рекомендацій для збереження екологічної стабільності річкових систем.
Порогова інтерпретація морфологічних тисків у гідроморфологічній оцінці річок: зіставлення River-MImAS, SYRAH-CE та ландшафтно-гідрологічної моделі в контексті Водної рамкової директиви ЄС
Анотація: У статті виконано порівняльний аналіз морфологічної складової трьох підходів до гідроморфологічного оцінювання річок — River-MImAS (Велика Британія), SYRAH-CE (Франція) та ландшафтно-гідрологічної моделі річкових басейнової геосистеми (Україна) — у спільному контексті вимог Водної рамкової директиви ЄС щодо підтримувальних гідроморфологічних елементів якості та їх ролі в досягненні/утриманні цільового екологічного статусу водотоків. Метою роботи є зіставлення того, як кожна методика «перекладає» морфологічні зміни русла й заплави у формалізований управлінський висновок, зосереджуючись на виборі просторової одиниці аналізу, наборі морфологічних показників/дескрипторів, способі картографічної підтримки й наявності порогових меж інтерпретації. River-MImAS найжорсткіше формалізує кумулятивність інженерних втручань через концепцію «ємності системи» та відсотка її використання, що дає змогу застосовувати метод як інструмент порогового скринінгу пропозицій на коротких відрізках і масштабувати висновок до рівня водного тіла; натомість SYRAH-CE орієнтована на національний ГІС-аудит і ризик-картографування, де сегментація річкової мережі на однорідні відтинки ґрунтується на природних контролювальних змінних (порядок водотоку, ухил, субстрат, параметри долини/заплави), а результат подається як імовірнісні категорії ризику гідроморфологічної деградації; ландшафтно-гідрологічний підхід, у свою чергу, найвиразніше відтворює морфодинамічний зміст порушень через багаточасову реконструкцію та картографування молодого річкового ландшафту й однорідних ділянок русла та заплави, а також через використання морфометричних індикаторів і порогів істотності змін (зокрема щодо антропогенного врізання та трансформації багаторічної смуги руслоформування).
Картографічне моделювання становища соціально-вразливих категорій дітей: територіальний аспект
Анотація: Дослідження становища соціально вразливих категорій дітей має стратегічне значення для формування якісного людського капіталу та забезпечення суспільної стабільності. Ефективним методом аналізу цієї проблематики є картографічне моделювання. На основі статистичних даних Служби у справах дітей Житомирської ОДА за допомогою програмного забезпечення QGIS було розроблено тематичні карти. Вони наочно відображають показники первинного обліку дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також структуру їх влаштування: під опіку, до прийомних сімей та дитячих будинків сімейного типу, у державних закладах. Основним способом картографічного зображення обрано картограми. Розроблені карти деталізують територіальний розподіл даних на рівні адміністративних районів та громад. Така візуалізація дозволяє органам влади об’єктивно оцінити ситуацію в регіоні та приймати обґрунтовані управлінські рішення. Зокрема, це стосується оптимізації соціальної інфраструктури та впровадження дієвих заходів для захисту інтересів дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування.
Особливості гідрологічного режиму та руслових процесів річки Малий Сірет
Анотація: Гідрологічна вивченість та аналіз руслових процесів малих гірських річок Українських Карпат наразі залишається актуальним і погано дослідженим питанням. Особливо, це стосується транскордонних басейнів та верхів’я гірських річок, де не проводяться регулярні спостереження за гідрологічними показниками та відсутні дані про стан їх русел та часові трансформації (вертикальні та горизонтальні деформації). В гідрологічному відношенні, р. Малий Сірет є слабо вивченою, через свої незначні розміри та відсутність тривалого ряду спостережень. Гідрологічний пост, який був відкритий на даному об’єкті в червні 1945 року, невдовзі був закритий і в архівах збережено недостатню кількість гідрологічної інформації за короткий час його функціонування. В даній роботі, ми наводимо загальний аналіз гідрологічного режиму р. Малий Сірет, на основі тих даних, що збереглись в архіві (матеріали гідрологічних щорічників) на кафедрі географії України та регіоналістики ЧНУ імені Юрія Федьковича та даних Центральної геофізичної обсерваторії (м. Київ). Метою даного дослідження було проаналізувати та узагальнити інформацію про гідрологічний режим р. Малий Сірет та попередньо, картографічним методом, оцінити тип русла та характер руслових процесів головної ріки. Оцінка гідрологічного режиму малих річок при наявності даних регулярних спостережень, проводиться зазвичай аналітичним методом у поєднанні з методами статистичної обробки даних та графічного порівняння. У нашому випаду, ми оперували даними з гідрологічних щорічників про витрати, рівні, температурний режим та наноси р. Малий Сірет на посту в с. Верхні Петрівці, який працював з 1945 по 1974 р.р. Нажаль, більш нової інформації про гідрологічний режим р. Малий Сірет немає, оскільки в басейні, після закриття гідрологічного поста спостереження не проводились, а в літературних джерелах фіксується тільки узагальнена інформація.
Лазурит. Генезис та огляд найбільших родовищ
Анотація: У статті репрезентовано загальні відомості про мінерал лазурит - унікальний мінерал класу силікатів, що впродовж тисячоліть зберігає статус одного з найбільш цінованих ювелірно-виробних каменів. Описано генезис, який переважно пов'язаний із процесами контактного метаморфізму (скарнування) карбонатних порід під впливом гранітоїдних інтрузій. Охарактеризовано геологічні умови формування та специфіку найбільших та найвідоміших світових родовищ. Особливу увагу приділено характеристиці зразків лазуриту, що походять з еталонних локацій: Сар-е-Санг (Афганістан, відроги Гіндукуша) - історичне джерело «найвищої проби» з ультрамариновим забарвленням; Ляджвардарське (Таджикистан, Памір) - високогірні поклади з характерною плямистою структурою; Прибайкалля (РФ) - зразки з інтенсивними включеннями піриту та кальциту; Овальє (Республіка Чилі) - родовища, що дають камінь світліших відтінків із високим вмістом сірих домішок. Робота базується на аналізі літературних та картографічних джерел, фондових та експозиційних матеріалів геолого-географічного відділу Природничого музею ЧНУ імені Юрія Федьковича. Дослідження лазуриту як ювелірного та виробного каміння, об’єкту музейних і навчальних колекцій, має важливу наукову та культурно-просвітницьку цінність.
Просторові аспекти післявоєнної відбудови міських поселень Київської області
Анотація: Статтю присвячено аналізу просторових аспектів післявоєнної відбудови міських поселень Київської області в умовах повномасштабної війни. Актуальність дослідження зумовлена масштабними руйнуваннями житлової забудови, інженерної та соціальної інфраструктури, демографічними втратами й трансформацією просторової організації міських територій. Метою роботи є виявлення просторових особливостей та типів міських поселень за характером руйнувань і напрямами відновлення. Методологічну основу дослідження становлять суспільно-географічний підхід, методи аналізу й синтезу, порівняльно-географічний та картографічний методи, а також елементи типологізації. На основі аналізу міст Київської області запропоновано типізацію міських поселень за рівнем руйнувань, темпами відбудови та просторовими характеристиками, виокремлено міста-репрезентанти кожного типу. Обґрунтовано, що післявоєнна відбудова має відбуватися диференційовано з урахуванням демографічних змін, функціональної структури міст і безпекових умов. Практичне значення дослідження полягає у можливості використання отриманих результатів у просторовому плануванні, регіональній політиці та розробленні стратегій відновлення міських поселень
Природний русловий процес р. Черемош біля села Розтоки
Анотація: Метою дослідження було виявити і описати основні закономірності природного руслового процесу р. Черемош на ділянці течії біля с. Розтоки. Завданнями дослідження були виконати гідроморфологічний аналіз будови та функціонування системи потік-русло-заплава р. Черемош біля с. Розтоки з використанням комплексу даних експедиційних досліджень, карт, даних дистанційного зондування Землі (ДЗЗ) та інших; описати характерні риси руслового процесу та їх еволюцію вздовж досліджуваної ділянки річки. Об’єкт дослідження – система потік-русло-заплава (гідроморфологічна основа молодого ландшафту) річки Черемош в районі с. Розтоки. Гідроморфологічний аналіз виконано з використанням даних експедиційних досліджень 2012 та 2025 років, карт за період від 1775 р. до початку двадцять першого століття, даних ДЗЗ, а також опублікованої раніше інформації. Виявлено основні параметри системи потік-русло-заплава у меженний період та в умовах проходження історичного паводкового руслового потоку становила 5-7 м/с. Числа Фруда становили біля 1 та більше. Потік був загалом концентрованим. Числа Глушкова не перевищували 2,5-3,0. Більша концентрація спостерігалася у вимушених звивинах (1,75). На інтенсивність руслового процесу вказує також. На інтенсивність руслового процесу вказує також наявність значних мас валунних руслоформуючих наносів. На характер руслового процесу, його зміни вздовж досліджуваної ділянки річки значно впливають місцеві чинники обмежень: корінні береги, масиви надзаплавних терас, виступи скельних порід у руслі. Вони пов’язані з особливостями тектоніки даної території. Таким чином, русловий процес поєднує риси самоформування та вимушених форм. До останніх відносяться вимушені звивини та крупні розгалуження (навколо корінного острова зокрема). Власні форми системи потік-русло являють собою витягнуті осередки, відторжені пляжі-боковики та донні ріфелі.
закономірності взаємодії суспільства і природи,
Розселененські параметри територіальних громад для цілей просторового планування (на прикладі Одеської області)
При розробці комплексних планів просторового розвитку наскрізною лінією проходить забезпечення сталого розвитку територій із урахуванням екологічної, економічної, соціалльної безпеки території із населенням у центрі усього. Важливість та першочерговість саме демографічного та розсленського підгрунтя підкреслюєтьсяв усіх методичних та рекомендаційних розробках як Міністерства розвитку громад та територій України так і міжнародних й громадських організацій. Нами було поставлено за мету дослідити розселенське підгрунтя майбутнього розвитку територіальних громад Одеської області, як базового шару розробки комплексних планів їх просторового розвитку. Одеський регіон внаслідок провадження реформ децентралізації та змін АТУ об’єднує 7 адміністративних районів різних за площею, людністю та розселенськими параметрами. У їх межах сформувалося 91 територіальна громада із кількістю об’єднаних поселень від 1 (Одеська, Ізмаїльська, Теплодарська, Білгород-Дністровська) до 58 у Куяльницькій громаді. Що зумовлено загальною площею області, нерівномірністю їх економічного розвитку. При відмінностях показників густоти населення по районах від 19,4 в Березівському до 350 осіб на км2 у Одеському який компенсує низьку густоту по усіх шести районах та формує загальнообласний показник. І такі відмінності спостерігаються на лише на прикладі районів але й громад. Для Одеської області, як стратегічного приморського та прикордонного регіону, із урахуванням перспектив майбутнього просторового розвитку громад такі відмінності стають справжніми викликами при проєктуванні. Проведене дослідження показало значні територіальні диспропорції у параметрах розселення громад Одеської області. Визначаються вони насамперед різницею рівні соціально-економічного розвитку, спеціалізацією економіки, географічним положенням та природними умовами.
Оцінка антропогенного навантаження басейну річки Серет
Метою статті є оцінка впливу антропогенних факторів на стан природокористування у басейні річки Серет. В основу дослідження покладено геоекологічний підхід, який передбачає комплексний аналіз та оцінку антропогенного навантаження басейну річки Серет. У статті використано як загальнонаукові методи: описовий, статистичний, математичний, так і спеціальні: оцінювання, конструктивно-розрахунковий, геоекологічний аналіз та картографічний. Стаття присвячена аналізу структури та інтенсивності антропогенного навантаження на басейн річки Серет. У дослідженні використано комплексну методику оцінки, яка базується на розрахунку системи коефіцієнтів: лісистості, заболоченості, розораності, еродованості, селітебності, зарегульованості стоку та водовідведення Встановлено, що у структурі землекористування басейну річки Серет переважають сільськогосподарські землі – 76%, з яких 64% припадає на ріллю. Лісистість території становить 13%, частка забудованих земель – 6%. Розрахований інтегральний коефіцієнт антропогенного навантаження басейну річки Серет становить 0,13, що у бальній системі відповідає показнику 13 балів. За результатами оцінки стан басейну річки Серет класифікується як антропогенно-змінений ландшафт. Найгострішими екологічними проблемами басейну є інтенсивне розорювання земель та значна зарегульованість стоку, що потребує впровадження превентивних заходів для запобігання деградації річкової екосистеми. Отримані результати можуть слугувати науковою основою для розробки заходів щодо екологічної ревіталізації річки, оптимізації водокористування та збереження біорізноманіття регіону.
Екологічно-географічні аспекти дослідження урбанізаційних процесів
Розкрито еколого-географічний вимір урбанізаційних процесів як поєднання демографічної та просторової трансформації землекористування та модифікації функціонування природних компонентів у межах міських систем і їхніх приміських зон. Метою є обґрунтування підходів, які забезпечують порівнюваність оцінок урбанізації у просторі та часі й водночас дають змогу інтерпретувати екологічні наслідки розширення забудови, зміни зеленого покриву, теплового режиму та якості повітря. Теоретичну основу становить розуміння міста як антропогенно-трансформованої екосистеми з вираженою просторовою неоднорідністю та специфічними потоками енергії і речовини, що вимагає інтеграції соціально-статистичних і геопросторових даних. Методично запропоновано поєднувати гармонізовану класифікацію ступеня урбанізації та підхід функціональних міських ареалів із використанням дистанційного зондування Землі й ГІС-аналізу. Дані Landsat є доцільними для відтворюваних оцінок температури поверхні та виявлення зон перегріву, тоді як Sentinel-2 забезпечує деталізацію структури рослинності та зелених насаджень у межах міста. Результати інтерпретуються через систему узагальнених показників, що пов’язують інтенсивність забудови й ефективність землекористування з екосистемними послугами зелених зон, тепловими ризиками під час екстремальної спеки та параметрами якості атмосферного повітря відповідно до сучасних орієнтирів охорони здоров’я. Обговорення підкреслює управлінську значущість еколого-географічної діагностики для просторового планування, кліматичної адаптації та зниження антропогенного навантаження, а також її сумісність із міжнародними рамками сталого розвитку і національними вимогами екологічної та містобудівної політики
№ 854 (2025): Науковий вісник Чернівецького університету : Географія № 854 (2025)
№ 853 (2025): Науковий вісник Чернівецького університету : Географія
№ 849 (2024): Науковий вісник Чернівецького університету : Географія
№ 847 (2024): Науковий вісник Чернівецького університету : Географія
Авторське право (c) 2024 Науковий вісник Чернівецького університету : Географія
Ландшафтно-екологічне обґрунтування розвитку органічного садівництва на Хотинській височині
представлено результати поглибленої комплексної ландшафтно-екологічної оцінки території Хотинської височини, проведеної на прикладі модельних басейнів малих річок, з метою обґрунтування стратегії розвитку органічного садівництва. Особливу увагу приділено потенціалу вирощування аборигенних сортів плодових культур як найбільш адаптованих до локальних природних умов. В основі дослідження лежить авторський методологічний підхід, що полягає у застосуванні алгоритму диференційованої оцінки територій. Цей алгоритм базується на детальному бальному аналізі та ранжуванні п’яти ключових категорій сприятливості ландшафтів щодо органічного садівництва аборигенних (місцевих) видів: рельєфу (експозиція, крутизна схилів і висотні рівні), гідрогеологічних умов (рівень та мінералізація підземних вод), параметрів мікроклімату, ерозійної небезпечності, фізико-хімічних властивостей ґрунтів. Авторами продемонстровано, що лише системна інтеграція результатів ландшафтно-екологічного моніторингу з жорсткими технологічними стандартами органічного виробництва дозволяє науково обґрунтувати оптимальні умови для закладання високопродуктивних садів нового покоління. Такий підхід не лише сприяє отриманню екологічно чистої продукції з високою доданою вартістю, але й забезпечує довгострокову екологічну стійкість та збереження біорізноманіття агроландшафтів.
продуктивність сільськогосподарських культур
Охорона природи як форма неутилітарного природокористування (на прикладі Володимирського району Волинської області)
У статті розглянуто охорону природи як форму неутилітарного природокористування на прикладі Володимирського району Волинської області. Обґрунтовано теоретичні засади неутилітарного природокористування та визначено роль об’єктів природно-заповідного фонду як просторової основи реалізації природоохоронної діяльності. Проаналізовано ландшафтну структуру території району, особливості формування та сучасний стан природоохоронної мережі. Зазначено, що ландшафтна мозаїчність території, зумовлена поєднанням поліських і широколистяних ландшафтів, формує передумови для високого біорізноманіття, однак не супроводжується належним рівнем територіальної охорони, що свідчить про наявність значного резерву для розвитку неутилітарного природокористування. Для оцінювання рівня розвитку неутилітарного природокористування застосовано коефіцієнт неутилітарного природокористування території, що дозволило виявити просторові диспропорції у розміщенні природоохоронних територій у межах територіальних громад. Встановлено, що за значного природного потенціалу та мозаїчності природних ландшафтів район характеризується низьким рівнем заповідності та домінуванням утилітарних форм природокористування, передусім аграрного та видобувного. Обґрунтовано необхідність розширення мережі природно-заповідного фонду та розвитку неутилітарного природокористування як важливої передумови екологічно збалансованого розвитку території
Наукова спадщина і наукова школа професора Ярослава Жупанського
Розглянуто тематику (основні проблеми дослідження) наукової спадщини професора Ярослава Жупанського. Вказані теми його дисертаційних робіт (кандидатської та докторської), а також тематика дисертацій його аспірантів, здобувачів, докторантів і наступних наукових послідовників. Названі прізвища на «дереві підготовки наукових кадрів» професором Я. Жупанським і його послідовниками – всього 10 докторів і 30 кандидатів наук.
Життєвий та науковий шлях професора Василя Миколайовича Гуцуляка -видатного українського географа і педагога
Стаття присвячена всебічному аналізу життєвого шляху, наукової спадщини та педагогічної діяльності професора Василя Миколайовича Гуцуляка – видатного українського географа, який зробив вагомий внесок у формування та розвиток сучасної геоекології, ландшафтознавства та ландшафтної геохімії в Україні. Особливий акцент зроблено на розкритті ролі вченого у становленні ландшафтно-геохімічної школи, створенні геоекологічної лабораторії, формуванні мережі міждисциплінарних досліджень та популяризації досягнень Чернівецької географічної школи у міжнародному науковому просторі. Професор Гуцуляк розробив еколого-геохімічну концепцію оцінювання стану ландшафтних комплексів, обґрунтував методику комплексного аналізу геосистем та започаткував новий напрям – ландшафтно-геохімічну екологію. Під його керівництвом було створено десятки геохімічних, еколого-географічних та медико-географічних карт, що стали основою регіонального природоохоронного планування і використовуються дотепер. Важливим етапом діяльності Гуцуляка стало заснування у 1980-х роках ландшафтно-геохімічної лабораторії, яка поступово перетворилася на потужний навчально-науковий центр. У лабораторії проводилися комплексні дослідження ґрунтів, води, біоти та атмосферного повітря, аналізувалося забруднення урбанізованих територій, реалізовувались міжнародні наукові проєкти у співпраці з науковими установами Румунії та Молдови. Під керівництвом професора була створена наукова школа, в межах якої захищено 8 кандидатських дисертацій, присвячених різним аспектам геохімії ландшафтів, медико-географічним дослідженням, еколого-економічним оцінкам та аналізу сільських і міських геосистем. Приділено педагогічній діяльності професора, який поєднував високу наукову культуру з талантом лектора і наставника. Він створив низку навчальних посібників і підручників, що стали основою викладання дисциплін «Ландшафтна екологія», «Ландшафтознавство», «Геохімія ландшафтів» у закладах вищої освіти України. Міжнародне визнання професора підтверджується його участю в роботі престижних наукових організацій, членством у міжнародних асоціаціях та численними відзнаками. Наукова й педагогічна спадщина Василя Миколайовича Гуцуляка є вагомою частиною розвитку української географії, а його внесок у становлення геоекологічних і ландшафтно-геохімічних досліджень зберігає свою актуальність і значущість. Науковець створив цілісний науковий напрям, сформував сильну школу послідовників і залишив багату інтелектуальну спадщину, яка продовжує впливати на сучасний розвиток географічної науки